СЕДЕМТЕ МЕЧА ОТ НЕБЕСНАТА ПЛАНИНА
Епизод 3
Превод: Крал Редакция: desjer
Този някога трябва да е бил войник.
Познавач е на военната тактика.
Винаги има път за бягство и резервен план.
Няма да го победим лесно.
Ваше височество е прав. Така е.
Взривихте ли им хамбара? - Да.
Без храна не могат да издържат дълго.
Джан Чънбин! - Ваше височество!
Оставаш тук. Помогни на генерал Налан и ми доведи този боец.
След това изпрати обратно два взвода, за да му помагат.
Да, Ваше височество.
Този боец се появява и изчезва загадъчно и е много хитър.
Трудно ще го заловим със сила.
Трябва да бъде надхитрен. - Разбирам.
Гори! Гори!
Ваше височество! Не успях да заловя бунтовника.
Накажете ме!
Този не ми изглежда като някой, който се страхува от опасности.
Ваше височество!
Това е нашето зърно!
Генерал Налан,
не мислиш ли, че бойният стил на нашия човек е много особен?
С тъп меч… може да победи доста войници.
Ако вярно се досещам,
това трябва да е Фу Цинджу, служител на предишната династия.
Фу Цинджу, палачът на тайната полиция?
През живота си е убил много хора.
После изведнъж спря да убива.
Но при предишната династия тези, които е убил,
са повече хората, които ти си убил на бойното поле.
Значи има много врагове в тези среди.
Защо внезапно се появи в село Бойно? Защо помогна на тези селяци?
Трудно е да си изясня мотивите му.
Но независимо от това какъв е, няма да победи конниците на Цин.
Ваше височество! Нека продължа да изтребвам бунтовните селяндури!
Ще отсека главата на Фу и ще Ви я поднеса!
Наистина си храбър, генерал Налан.
Но ако искаме да убием Фу, трябва да измислим план за това.
Ще следвам Вашите съвети!
Аз, Чънбин, съм готов да помогна с батальона Лон Ки!
Ваше височество!
Имперски указ за принц Ю!
Императорът повели принц Ю и генерал Налан
да се явят незабавно в двореца! - Слушам!
Принц Ю, приемете заповедта!
Принце! Какво… - Връщаме се в двореца!
Ваше височество!
Кажи на войниците си да охраняват всички пътища.
Пиле да не прехвръкне!
Чакай ме да се върна. Ще ги пречупя!
Слушам!
Старейшино, имаме информация, че войниците се оттеглят
от селото.
Трябва да използваме възможността
да отвоюваме селото обратно и да избием всички!
Войниците са коварни.
Може да се преструват, че се оттеглят.
Може би искат да ни примамят обратно. И тогава да нападнат отново.
Трябва да внимаваме. - Джан има право.
Трябва да сме внимателни и да чакаме подходяща възможност,
за да отвърнем на удара.
Трябва да съберем братята и след това потегляме на юг.
Ще се обединим с други от нашия клан и ще мислим за бъдещето.
Старейшино, някой идва! Бъдете внимателни!
Юенин и Дзибан са!
Старейшино!
Какво е това?
Старейшино,
аз, Дзибан, съм виновен!
Не удържах поста си. Не опазих храната!
Всичко е наред. Добре, че се върнахте.
Изправете се! - Дзибан, Юенин, ставайте.
Липсвахте на братята. - Елате, седнете.
Старейшино, Малката спаси семената.
Тази кобила е много умна.
Дойде веднага, щом чу гласа на Дзибан!
Старейшината се върна до селото, но не ви намери.
Тревожеше се за вас.
Войниците ни плениха. - Обаче старецът с меча ни спаси!
Този стар воин наистина е могъщ!
Когато се развихри, поваля и войниците, и конете им!
Дори командирът на манджурите
го беше страх от него.
Ако този воин иска да ни помогне, Червените копия могат да оцелеят.
Къде са Ю Фан и децата?
Наистина, къде са?
Още не са се върнали.
Ще отида да ги потърся. - Спри се!
Ако обикаляш наоколо, ще ни разкриеш.
Да не говорим повече.
Ще изчакаме малко и след това ще ги потърсим. Хайде!
Хайде, де!
Сяо Сан, съжалявам.
Вината е моя.
Аз съм виновна.
Дори децата не мога да пазя!
Беше по моя вина. Никаква полза няма от мен!
Този меч не може сам да ни защити, затова имаме нужда от теб.
Виждал ли си господарят Фу?
През цялото време бях на пост, но не съм го виждал.
Взел ли си книги? - Всичките ги нося.
Това е заради скапаната ти играчка! Ти си виновен!
Върви си, не те искаме! - Не те искаме!
Какво става? Какво правите?
Какво правите?
Сяопей! Пак ти!
Сигурно сте гладни. Хуаджао, подели ги между всички.
Веднага.
Сяопей, ела!
Сяопей, това е за теб.
Аз не съм гладен.
Някой идва! Елате, бързо!
Боецо!
Боецо! Боецо!
Взех малко храна от войниците.
Нека децата да се заситят.
Някой ранен ли е? - Не.
Улучен си с отровна стрела! - Нищо сериозно. Добре съм.
Седни, ще ти помогна. Добре.
Готово. - Благодаря.
Защо на хората от селото ти им харесва да ме наричат "боец"?
Казвай ми Стари Фу, г-це Лиу!
Стари Фу. Откъде знаеш коя съм?
Баща ти трябва да се Лиу Дзини,
вожд на племе от клана на Червените копия.
Как открадна храната от войниците на Цин?
Не съм я откраднал. Придобих я със сила.
Не ми ли вярваш?
Стари Фу, ако не беше ти,
децата на моето село днес нямаше да са живи.
Ти удържа на обещанието си и изведе децата от селото.
Свърши добра работа. Как мога да кажа нещо лошо?
Стани.
Баща ми каза да го направя. Трябва да довърша задачата си.
Добре, но тук е опасно.
Иди сега да се нахраниш с децата. Трябва да побързаме.
Благодаря ти, Стари Фу! - Хайде.
Ю Фан и децата все още не са се върнали.
Мислиш ли, че са в беда? Хей!
Как така не те интересува? Вече не те ли е грижа за тях?
Стига си говорил глупости. Всичко ще се оправи.
Дръжте го!
Всички заедно! - Хванете го!
Дзибан!
Ю Фан!
Ю Фан! Добре ли си? - Добре съм. Ами ти?
И аз съм добре.
Дзибан, виждал ли си един човек с наметало да язди?
Видях го. Старейшината се опитва да го залови.
Татко! - Старейшино!
Кажи ми, кой си ти? Какво искаш?
Говори! Убийте го!
Татко, не познаваш ли Старият Фу?
Той е този, който спаси нашето село! - Вярно е, старейшино.
Също така спаси живота на мен и на Юенин.
Даде ни и храна. - Така беше!
Старейшино!
Казвам се Лиу Дзини.
Водач съм на племето от клана на Червените копия в Шанси.
Никога няма да забравя какво направи за нас!
Изправи се.
Старейшино Лиу, не си струва да благодариш.
Сега накъде смяташ да идете?
Мисля да тръгнем на юг и да си търсим подслон.
Навсякъде пазят войници.
Много лесно ще попаднете в техен капан.
Според мен трябва да тръгнете към столицата.
Така е по-безопасно.
Какво? Да идем в столицата?
Там, където е императорът?
Не се ли опитваш да ни поставиш в опасност?
Преди столицата има едно село, наречено Бойе.
Мястото е изолирано и хората там са бедни. Върлува дизентерия.
Войниците няма да пазят особено щателно.
Смятам, че трябва да разделиш хората на три групи.
Първата група могат да се представят за лекари.
Това е средство против дизентерия.
Вземи лекарството
и идете да помогнете на селяните там.
Втората и трета група могат да се престорят на болни
и да отидат да потърсят помощ там.
Войниците ще ги е страх да и проверяват.
Затова ще стане лесно. Как смяташ, старейшино?
Прав си.
Въпреки това Бойе не е дългосрочно решение.
Засега идете в Бойе и останете там.
Скоро ще дойда с воините от Небесната планина, за да ви помогнем.
Тогава може да оставите Бойе и да тръгнете на юг.
Така ще стане най-добре. - Благодаря ти, боецо.
Мога ли да попитам за името ти?
Аз съм никой. Името ми не е важно.
Ти си спасителят на нашето село.
Всички ние никога няма да забравим за добрината.
Трябва да ми го кажеш. - Казвам се Фу Цинджу.
Казваш се… - Фу Цинджу!
Фу Цинджу? Палачът на предишната династия!
Вторият най-висш държавен служител… Фу Цинджу?
Това съм аз!
Ти си чудовище! Убил си толкова много от нашите братя!
Ще умреш
от собствения ми меч днес!
Татко! - Заради Фу Цинджу
само в един ден загинаха повече от 300 души, владеещи бойни изкуства!
Ю Фан, не вярвай на чудовището! Убийте го!
Не убивайте дядо Фу!
Отдръпнете се! Махнете се!
Той е чудовище! Не му вярвайте!
Спрете го! - Фу Цинджу!
В предишната династия ти беше враг на света на бойните изкуства!
Защо дойде да ни помогнеш?
Бях заслепен от издигането си като чиновник. Убих толкова много хора.
Видях в какво съм се превърнал.
Реших да се усамотя и да се покая за греховете си.
Не исках да се изтъквам отново.
Не съм предполагал,
че със смяната на династията ще започне ново клане.
Нямам друг избор.
Искам просто да използвам живота си, за да спася онези, които мога,
надявайки се, че това би могло да ми послужи за изкупление.
Да не говорим вече за миналото.
Днес ти си спасител на нашето село. Длъжници сме ти.
Но ръцете ти са напоени с кръвта на нашите братя.
Ти и аз трябва да поемем по различни пътища.
Моля те, върви си!
Деца, не плачете.
Ето ви малко храна.
Стари Фу!
Ю Фан! - Стари Фу!
Дядо Фу, не си отивай!
Стари Фу! - Стари Фу!
Извинявай!
Деца, те имат право.
Бях палачът на предишната династия.
Бях млад и безмилостен. Убих много хора.
Искам да се покая. Но никой не е готов да ми повярва.
Стари Фу. Не ме интересува миналото ти!
Зная само, че който спаси други хора, е добър човек.
Стари Фу! Не си тръгвай!
Ще говоря със старейшината. - Правилно! Ако не ни повярва,
ще гарантираме за теб с живота си!
Хубаво е, че вие ми вярвате. Това ми стига.
Но не можем точно сега да се поддаваме на чувства.
Трябва да се върнете при старейшината.
Убедете го да ви заведе в Бойе и да се установите там.
Аз ще дойда с воините от Небесната планина, за да ви помогна
колкото е възможно по-скоро.
Дали бойците от Небесната планина наистина са толкова силни?
Воините от Небесната планина са непобедими!
Сега се връщайте. Аз тръгвам.
Накъде хукна, Ю Фан?
Да кажа на татко, че искам да отида до Небесната планина!
Старейшино, вече страдаме от недостига на храна.
Повечето от хората ни са ранени.
Враговете ни са близо.
Не мисля, че е добре за нас да стоим тук още дълго.
Но да тръгнем на юг също е много опасно.
Стари Фу!
Това наистина е Старият Фу. Догонихме го!
Стари Фу! - Стари Фу!
Как е раната ти?
Отровата излезе, не се тревожете.
Стари Фу, отиваш да ни доведеш спасители.
Разреши ни да дойдем с теб!
Планината е много далеч. Наистина ли сте готови?
Да, вече обещах на Ю Фан.
Ако отида до Небесната планина, и Ю Фан ще дойде.
И вече сме сгодени.
Трябва да спазя обещанието си.
Г-це Лиу, моля те да се върнеш.
Мога да се грижа за тези две деца.
Ю Фан, чакай ме! - Престани с това.
Когато се върнеш, може да се ожениш за нея. Хайде.
Аз съм сам и безпомощен.
Не мога да спра клането.
Затова дойдох в Небесната планина.
Моля те, позволи на четиримата си ученици
да дойдат с мен, за да спасят човешки животи.
Вземи!
Този меч беше твой.
Сега е изкован отново.
Джаонан. Изведи ги от тук!
Да. Моля.
Кълна се, че няма да убивам отново!
Именно затова сега използвам тъп меч.
Фу Цинджу! Мечът представлява сърцето ти.
Ако можеш да кажеш това, значи си свободен от своите демони.
Няма значение колко тъп или остър е меча ти.
Благодаря за подкрепата,
но защо унищожаваш тези мечове?
Да, усамотих се в планината,
защото исках да получа просветление с моя меч.
Но след всичките тези години постигнах единствено пустота.
Сърцето е пусто. Мечът е пуст. Пустотата е лишена от съдържание.
Ако всичко е пустота, тогава защо да се усъвършенствам с меча?
Защо трябва да пазя мечовете?
Добре! Животът е пустота и смъртта е пустота.
За теб съществува само един проблясък във времето.
Но за хората от селото, които ще се изправят срещу смъртта,
животът им зависи от нечии намерения.
Господарю, това също ли е пустота?
Ти оцеля през изпитанията на пустинята.
Трябва да знаеш, че всички чувства на света,
всички страсти и лудост
накрая се превръщат
в пустота.
Аз вече откъснах себе си от света и унищожих мечовете.
Не искам моите ученици
да се върнат към света на бойните действия.
Ако учениците ти цял живот усъвършенстват меча в планината
и никога не се върнат към света, не ще научат нищо за изкушението.
А ако не са срещнали изкушението, как могат да разберат липсата му?
Светът е огромен.
Не можеш да спасиш всички.
Вземи меча и си върви.
Моите ученици са тук от толкова време.
Не биха пожелали да си тръгнат.
Стари Фу, отиваме ли си?
Какво е това?
Какво ще правим? - Ще чакаме.
Да чакаме? Ние можем да чакаме,
но село Бойно не може!
Аз ще отида! - Дзибан!
Дзибан!
Пуснете ме да се видя с него!
Дзибан!
Дзибан, не бъди невъзпитан!
Тръгваме. Хайде!
Господарю Тъмна жар! - Давай!
Господарю Тъмна жар!
Монасите са много състрадателни.
Спасяването на хора е най-важното нещо на света.
Господарю! Моля, защитете село Бойно!
Господарю! Аз не съм много умен човек.
Роден съм в село Бойно.
Те всички са моето семейство.
Кой би искал да види с очите си убийството на семейството си?
Господарю! Моля, помогнете ни!
Ако не се съгласите да ни помогнете,
няма да се помръднем от тук!
Хайде!
Старейшино!
Сандао, има ли войници след вас? - Не.
Избягахме им.
Но ти си ранен! - Не е сериозно. Добре съм.
Заместнико, и ти, Лайфу! Какво научихте?
Старейшино, наоколо
е пълно с войници.
Охраняват областта.
Страхувам се, че не можем да отидем на юг.
Вижте, имаме само един изход.
Трябва да отидем в Бойе.
Няма начин! Този, който предложи да идем в Бойе, беше Фу Цинджу.
Кой знае какво е намислил!
Заместнико!
Ако Фу е искал да ни навреди,
всички щяхме да бъдем убити в село Бойно.
Да, Ю Фан е права. И погледнете децата!
Следват ни в продължение на дни. Трябва да са съвсем изтощени.
Имат нужда от почивка.
Старейшино, решението е твое.
Ако не можем да отидем на юг и няма начин да преминем през войниците,
тогава може би трябва да отидем в Бойе и да видим какво да правим.
Сандао, ти как смяташ?
Не смея да не се подчиня на старейшината.
Тогава ще постъпим така, както каза Фу.
Не бива повече да се бавим. - Да тръгваме!
Добре. Тръгваме!
Къде… къде е Старият Фу?
Какво ли го бави толкова?
Дали вече се е върнал в селото?
Не му мисли.
Старият Фу трябва да има и други планове
как да убеди господаря Тъмна жар.
Дзи… Дзибан!
Страхувам се… че двама от нас… ще замръзнат до смърт…
преди да можем да убедим господаря Тъмна жар.
Нашата непоколебимост ще го убеди.
Животът на всички селяни
зависи от нас!
Трябва да издържим!
Не бива да се отказваме.
Деликатес! Вдигащ пара див заек!
Вкуснотия!
Ума ли си загуби от студ?
Как можеш да се наслаждаваш на заек в подобен момент?
Коленичили сме тук вече цял ден.
Телата ни са сковани.
Ако не можем поне да си представяме храна,
се страхувам, че няма да издържим.
Наистина ли върши работа? - Опитай.
Вкусно е.
Къде намери заек?
Можете да изядете заека, ако желаете.
Но след това ще трябва да си вървите.
Юенин! Юенин!
Ако си на себе си, не го яж!
Нощес бурята ще се усили. Ако стоите тук на колене,
страхувам се, че краката ви ще измръзнат.
Елате с нас, за да спасите селяните.
Или просто ни оставете да умрем тук.
Ако се върнем в селото, със сигурност ще бъдем убити.
Мен не ме е… страх да умра!
Щом искате - нищо не можем да направим.
Ако учителят ни не одобри, никъде няма да ходим.
Като майстори на меча, щом имате по-големи умения,
имате и по-големи отговорности.
Щом ни предложихте храна,
значи, че не сте безсърдечни и ще спасите живота и на други хора.
Така е. Има неща, които воините са длъжни да направят!
Ако настоите да отидете до селото, учителят ви не може да ви спре.
Изборът да ни спасите, или не, е ваш.
Навън е буря. Дали ще издържат?
Дори и ние не бихме издържали в това време.
Какво ще кажете? Трябва ли да ги спасим или не?
Опитахме се да ги убедим да си тръгнат, но те не искат.
Заслужават да умрат във виелицата.
Искам да кажа, трябва ли да отидем в селото и да спасим хората?
Учителят ни каза да се оттеглим от света
и да усъвършенстваме меча, защото иска да стоим далеч от света.
Обаче учителят винаги ни е учил
че трябва да постъпваме справедливо.
Да помагаме на бедните и онеправданите.
Ние сме майстори на бойните изкуства, но ако не ги използваме,
за да помогнем на хората, за какво са ни?
Всичко в живота зависи от съдбата.
Не трябва да ни е грижа за тях.
Тревожа се за тези двама глупаци.
Ако не ги спасим, след бурята ще са
или мъртви, или парализирани.
Така е.
Не трябва само да стоим и да гледаме.
Има хиляди хора,
които очакват да бъдат спасени.
Да попитаме старшия брат
трябва ли да ги спасим, или не?
Ю Фан, дръж се!
Ще доведа воините от Небесната планина, за да те спасят!
Чакай ме!
Гледахте: СЕДЕМТЕ МЕЧА ОТ НЕБЕСНАТА ПЛАНИНА
= Епизод 3 =
Превод: Крал Редакция: desjer
Вече сте се погрижили за двете момчета и сте ги внесли в пещерата?
Да. За щастие се намесихме навреме.
Сега са добре.
Защо ги спасихте?
Два дни стояха на колене.
Не можехме просто да ги гледаме как умират.
Но не са само те, които искате да спасите.
Искате да избавите и тези хора от подножието на планината!
Що се отнася до тях, ще последваме волята ти, учителю.
По някое време ще ги пратя обратно.
Наистина ли мислите така? - Учителю!
Не е нужно да ми отговаряте.
Вече сте взели решението си.